Epizoda 9.: "Pojďme se rozejít"
Kdo...
jsem?
Chci vědět,
odkud jsem přišel
a kam směřuji.
(Další postavy)
(Eun Dan Oh, žena, 18 let, Baek Kyungova snoubenka)
- Kámen, nůžky, papír. - Nemyslím si, že je to správné.
Eun Dan Oh...
Tehdy jsem svůj hlas slyšel poprvé.
Nepracoval jsi.
- Nelži. - Včera jsem použil bazénový bar.
Máte doma bazénový bar? Vážně?
Tenhle outfit je trochu těsný...
Viděli jste to?
Líbí se ti to?
Ne, je to příliš velké.
Jakto, že znám její jméno,
když neznám ani svoje?
Proč mám oči stále jen pro ni?
Ani nevím, kdo jsem...
Řekni mi,
proč to musíš být ty.
Využíváš tu zatracenou srdeční chorobu jako výmluvu,
brečíš a pořád kolabuješ.
Neumíráš doopravdy.
Pojďme.
Eun Dan Oh...
Co jsi zač?
Nebudeš si to pamatovat, i když ti to řeknu.
Scéna se brzy změní.
Slyšela jsem tě správně, že?
Nedává to smysl,
ale přála bych si, aby dávalo.
Ty si...
na mě pamatuješ?
Od kdy?
To nevím.
Nicméně...
vím, že tebou to začalo.
Eun Dan Oh...
Ahoj, Kyungu.
Proč jsi promáčený?
Spisovatel napsal déšť?
Není to divné, že všude jinde je sucho,
ale ty jsi jediný, kdo je mokrý?
Ne, Dan Oh tam byla taky.
Na rozdíl od tebe ona si je vědoma sama sebe,
kdežto ty si ani neuvědomuješ, že je to divné.
Prostě chvíli vydrž.
Jakmile se scéna změní, znovu uschneš.
"Jakmile se scéna změní"?
Jsem naštvaný.
Nemyslím si, že Nam Joo, Joo Da, nebo ty...
si někdy budete vědomi sami sebe.
Hlavu vzhůru.
Nepamatovat si je někdy lepší.
Ahoj.
Pamatuješ si i na to,
co se stalo mezi scénami?
Takže slyšíš i ten zvláštní zvuk,
než ztratíš paměť?
A nevíš, kdy nebo kde se probudíš
a máš všechna data a místa smíchaná?
- Ano. - A všechno kolem tebe...
Nepamatuješ si, co jsi řekl nebo udělal?
Máš pravdu.
Ale pamatuji si všechny okamžiky,
které jsme prožili spolu.
Úžasný...
Opravdu si uvědomuješ sám sebe?
To je Dan Oh.
Co tě sem přivádí?
Chyběl jsi mi.
Nejsi můj typ.
Nemluvím o tobě.
Mluvím o tomhle.
Hej, není to...
Jeviště. Stín. Jeviště. Stín.
Co to děláš?
Stále nemůžu uvěřit, že jsme ve světě komiksu.
Ale když vidím ty, kteří o sobě nevědí,
snadno tomu můžu uvěřit.
Je to docela děsivé.
"Joo Da."
- "Do Hwa, kam jdeš?" - "Já..."
Přišel jsem...
za tebou.
Bez ohledu na to, jak jsem upřímný,
jakmile zhasne jeviště,
nemůže si vzpomenout na žádnou věc.
Prosím, Joo Da.
Je to proto, že spisovatel řídí vše, co se děje na jevišti.
Spisovatel nemá v plánu vás dva dát dohromady.
Přesně. Proto jsem tady hrál na housle.
Ale ve stínu jsem docela v pohodě.
Tomu není pomoci.
Ti, kteří o sobě vědí,
jsou jediní, kteří si pamatují, co se stalo ve stínu.
Není úžasné přicházet a mizet...
ve správný čas pro hlavní postavy?
Ale: "Přímo přiznává své pocity."
Proč pro mě spisovatel nenapsal něco takového?
To proto, že jsi v komiksu navíc.
Existuje hodně mužných a úžasných vedlejších postav.
Prohlédl jsem si také jiné komiksy.
Hej, co to je?
To je Dan Oh...
- Já vím. - Nemá moc času?
Znamená to, že nevíme, kdy její srdce přestane bít.
Neměl jsem tušení.
Cítím se kvůli ní hrozně.
Není to příliš kruté, i když je navíc?
Je to možné právě proto,
že je postava navíc.
Ha Ru...
si mě pamatuje!
Děkuji, pane spisovateli. Moc děkuji!
Prosím, zapomeň na všechny nesmysly, které jsem doposud řekla.
Ach, ano!
Eun Dan Oh.
Vem si to. Ber to jako omluvu.
Ne, díky.
- Vem si to. - Ne.
Skončili jsme spolu.
Cože?
Chci tě přestat mít ráda.
Řekl jsi, že jsi znechucený a podrážděný mojí nemocí.
- To bylo jen... - Neboj se.
Neovlivní to podnikání tvého otce.
Eun Dan Oh!
Jednostranná láska...
není mučivá jen pro toho, kdo ji prožívá.
Je to bolestivé i pro toho na druhém konci.
Baek Kyungu,
je mi to líto.
Od dnešního dne...
už nejsme zasnoubení.
Úžasný! Neměla jsem tušení, že bych mohla takové věci říct.
No páni!
Mimochodem, je tvoje tvář v pořádku?
Vím, že všechno je naplánované a není to skutečné,
ale pořád to bolí.
Bože, pořád jsi stejný blbec.
Ale tvoji omluvu přijmu.
Vem zpátky, co jsi řekla.
O čem?
Co je s tebou?
(Čas vzít léky)
Podívejte se na všechny léky, které mám.
Jaký zbytečný detail...
Jsi v pořádku?
Co je s tebou?
Nekoupil jsi to pro Joo Du?
Ne. Koupil jsem to pro tebe.
Chci, abys měla hodně zdravého jídla.
Takže jsi to četl...
Hej, neboj se. Nic to není. Dobře?
Spisovatel právě přidal další nastavení.
Bože, neříkej, že to nic není. Můžeš...
Můžeš... vážně umřít.
Ty a Ju Hwa máte stejnou reakci.
Vy dva jste opravdu bratři, rozhodně.
Neměl jsem tušení. Kvůli Joo Dě jsem se jen bičoval.
Víš, co je to motýlí efekt?
Je to teorie,
kde i mávnutí motýlích křídel může způsobit obrovský tajfun.
Co to má společného s tebou?
Malá akce od křoví...
může změnit celý tenhle svět.
No, Sušená chobotnice říkal, že dělám binec.
Takže i když jeviště s tebou nemá nic společného,
pokračuj v provádění změn.
Potom tohle nakonec nebudu potřebovat.
Od dnešního dne už nejsme zasnoubení.
Dávej bacha, kam jdeš.
Omlouvám se, Kyungu.
- Bože. - Ježíši.
Na co se díváte? Co?
Nedělej to. Zraníš se.
Proč ti záleží na tom, jestli si ublížím nebo ne?
Myslím, že by to mohlo bolet.
Cítil bych se špatně.
Bože, musela jsem se zbláznit!
Proč jsem v tu chvíli zavřela oči?
Někteří lidé si mohou myslet, že ho mám opravdu ráda nebo tak.
Ale jeho opravdu nezajímám.
To je směšné...
"Pojďme společně změnit náš osud."
Ahoj. Ahoj.
Ahoj.
Přestaň. Přestaň o něm přemýšlet.
Zbláznila jsem se.
To je tak trapné.
To není možné. Nemůže si pamatovat každou jednotlivou věc.
Jsem v troubě...
Chci vědět,
proč to musíš být ty...
Eun Dan Oh.
Ahoj.
Sakra, nemůžu se ho zeptat,
protože jsem se mockrát ponížila.
Kolik si pamatuje?
Kolik si pamatuješ?
Cože? Co tím myslíš? Nic si nepamatuju. Kdo jsi?
Nic?
Páni, dneska ráno je docela chladno.
Hej, co to děláš?
Řekla jsi, že bych si měl něco sundat, když je ti zima.
Hej, to tady nemůžeš.
Takže si pamatuješ všechno.
Zatraceně. Ví všechno.
Na co se tak díváš?
Na tebe.
Vždycky jsem tě sledoval.
Proč?
Jen tak. Měl jsem pocit, že bych měl.
Kolik toho o mně vlastně víš?
Eun Dan Oh je zasnoubená s Baek Kyungem
a je křehká kvůli srdečnímu onemocnění.
A také...
jsi nedávno zjistila, že ti nezbývá moc času.
Četl jsi komiks.
Nemám moc času.
Nelíbí se mi to.
Omlouvám se.
Dan Oh.
Nevěděla jsem, že takový hezký kluk chodí do naší školy.
- Kdo je to? - Ha Ru.
Ha Ru, ahoj.
Ahoj. "Shin Sae Mi".
Páni, když říkáš moje jméno tak jemným hlasem,
buší mi srdce.
Co se děje? Myslel jsem, že se ti líbí jen Nam Joo.
Jsi působivě vysoký.
Jak se jmenuješ?
Takže tohle je snack bar.
Zkus to. Tady. Jdi.
- Co to bylo? - Co to děláš?
- Nezkoušej předbíhat! - Jak dál.
Nechte nás projít.
- Přestaň. - Proč mě pořád strkáš?
Uhni z cesty. Pohyb.
- Hej, pojď. - Jak se opovažuješ předbíhat?
Uhněte.
- Uhni. - No tak, chlape.
- Říkal jsem ti, aby ses pohnul. - Přestaň!
- Jdi mi z cesty. - Co to děláš?
Věříš mi, že?
- Promiňte! - Jdi dál.
- Uhněte stranou. - Hej.
- Uhněte mi. Promiňte. - Co to děláš?
Tyhle, prosím.
Co ty na to?
Musíš tohle dělat pokaždé, když si kupuješ jídlo?
"Dělat pokaždé"?
Nemůžu tomu uvěřit.
Poslouchej. Tyhle dovednosti se nemůžeš naučit přes noc.
Víš, jak je to těžké pro křoví, jako jsme my,
koupit si jídlo ve snack baru?
Vzpomínání na mé staré časy mě nutí plakat.
Když nemáš co říct, jen se usmíváš.
Nam Joo.
Co je, poslíčku?
Už nejsem tvůj poslíček.
Za vyčištění uniformy. To je poslední.
Panebože...
Ten spisovatel nemá žádnou kreativitu.
Jak dlouho to ještě potáhne s placením za čistírnu?
Oni dva jsou hlavními postavami tohoto komiksu.
- Chci být něco jiného. - Něco jiného?
Nechci být tvůj poslíček.
Chci být tvoje kamarádka.
Doufám, že spolu budeme vycházet.
- Nechci. - Cože?
Nechci být tvůj kamarád.
Potom, co s ním flirtuje, chce být jen kamarádka.
To je pro hrdinku v romantickém komiksu tak typické.
- Cítím se trapně... - Eun Dan Oh.
Hej, tady jsi.
Ahoj, Záda.
To není jeho jméno. Je to Ha Ru.
Hej, chápu, proč si bláznila kvůli těm zádům.
Přestaň.
Přestaň, povídám...
Věděl jsi, že Dan Oh je blázen do tvých zad?
Hej, přestaň si vymýšlet divné věci!
To není pravda.
Hej, Joo Da šla tamhle. Tak jdi. Pospěš si.
Dan Oh, nebuď stydlivá. To ti nesluší.
Stejně si to ani nebude pamatovat.
Podívej se na jeho oči.
Bože, jeho oči vypadají jako oči hlavní postavy.
Mazej pryč..
On není hlavní postava, ale je to ten druhý v milostném trojúhelníku.
Vzpomínáš si na Nam Jooa a Joo Du předtím?
Má jejich lásku prohloubit.
Jeho role je...
- Co? - No...
Je podobná našim rolím.
Cože?
Proč mám nechat komparz cítit se kvůli mně špatně?
Hlavu vzhůru.
Může mluvit?
Lee Do Hwa...
Taky zná moje jméno...?
Chci být něco jiného.
Nechci být tvůj poslíček.
Chci být tvoje kamarádka.
Nechci. Nechci být tvůj kamarád.
Co je to?
Jeviště, kde se odvíjí příběh.
Dobře.
Jsou to hlavní postavy tohoto komiksu.
Aha.
Kde jsme teď?
Mimo příběh, ve stínu.
A co musíme udělat?
Změnit příběh.
Přesně. Teď můžeš být na jevišti,
takže to určitě budeš moct změnit.
Přestože zatím se změnily jen malé věci...
...říká se tomu motýlí efekt.
Třepotání křídel Dan Oh a našich křídel...
brzy přinese obrovský tajfun.
Přesně. Kdo tě to naučil?
Dan Oh.
Že jo?
Jsi chytrý...
Neměli byste se bez dovolení dotýkat toho, co není vaše.
Ahoj.
(Chci tě přestat mít ráda.)
(Od dnešního dne už nejsme zasnoubení.)
Páni, Dan Oh. To bylo úžasné.
"Chci tě přestat mít ráda."
Vidíš to? Není to zvláštní, jak se moje postava úplně změnila,
i když měla Kyunga 10 let ráda?
Storyboard se mnohokrát změnil.
Raději s tím přestaň.
Proč to chceš tak strašně změnit?
Proč to nemůžu udělat?
Ty jsi vážně hroznej chlap.
Víš o nemocném srdci Dan Oh.
Vždycky říkáš, že nemůžu nic udělat.
Všechno, co chci udělat, je, mít volný čas,
svobodu jíst, co chci,
když to budu chtít
a nechodit do nemocnice, když to nechci.
Takové triviální věci tenhle svět zničí.
Takže čekáš, že si sednu a počkám, až umřu?
Chci jen žít svůj vlastní život.
Místo Dan Oh, která říká a dělá, co musí,
chci žít jako Dan Oh, která říká a dělá, co chce.
Nebuď nepříjemný, když mi nepomůžeš.
Hej, Dan Oh!
Co to děláš?
Takže, co je to jeviště?
Jeviště je příběh.
Tohle je stín.
Příběh komiksu se odvíjí jen na jevišti. Chápeš to?
Zítra se tě znovu zeptám.
Ahoj.
Co jsi zač?
Kdo jsi?
Nemůžeš si vzpomenout.
Cože?
Jmenuji se...
Ha Ru.
Ha Ru?
Nebudeš si mě pamatovat, až se scéna změní...
Scéna se změní? Nebudu si pamatovat?
To je nějaký vtip?
Musíš mluvit jazykem, kterému rozumím, ty idiote.
To stačí, Baek Kyungu.
(Ani nevím...)
(odkud jsem přišel!)
(„Květina“)
Myslel jsem, že některé komiksy nedávno zmizely.
Takže tam byla jiná osoba, která je kontrolovala.
Takže ses probudil.
Kdo přesně jsi?
Já?
Víla sušených chobotnic.
Znal jsi mě vždycky?
Nejsem si jistý.
Jak?
Náhodou.
Asi mi nic neřekneš.
Ale to je mi jedno.
Odpovědi si najdu sám.
To nemůžeš udělat.
Bolest se bude pomalu zhoršovat a zhoršovat,
pokud naděláš nepořádek na jevišti, abys našel odpověď.
Zastav Eun Dan Oh.
To je důvod, proč existuješ.
Dan Oh.
Proč mě jen tak míjíš?
A to nemůžu?
Je to divné. Vždycky...
když jsem s tebou, vždycky se tě držím.
Cítím se špatně i kvůli sobě.
Proto chci být ve stínu volná.
- "Stín"? - Vně komiksu je stín...
- Zapomeň na to. - Musíš mi to pořádně vysvětlit.
Zraním tě, když to udělám.
Páni, páni, to je úžasný!
- Uhni. - Co se děje?
Cha Ji Hyun je tady.
- Milovaná herečka? - Nam Joova máma?
Přesně. Páni, páni, páni!
Vidíš? Jaká je naše role?
Být ohromení. Křičet reakce.
Poskytování rychlých informací čtenáři.
Dobře, začněme s reakcemi.
Zkus to.
Co to děláš?
No tak, zapoj ty nohy trochu víc.
- To je máma Nam Joo! - Dobře!
Paní Cha!
- Paní Cha! - Cha Ji Hyun!
- Jste tak krásná!
- Paní Cha! - Paní Cha!
Nam Joo byl tím, kdo změnil místo výletu?
Ano, ano. Nam Joo naléhal,
že bychom měli jet někam v naší zemi.
Proč to najednou udělal?
Hodně lidí říká,
že tato škola způsobuje sociální nesoulad kvůli naší prestižnosti.
Bylo by horší, kdyby cestovali do zahraničí.
Nam Joo se v té chvíli rozhodl dokonale.
Ano, samozřejmě. Takový je Nam Joo.
Pravděpodobně bude stejně chytrý jako jeho starší bratr.
Hee Ju je chytré dítě, protože je po mně.
Použijte letošní fotografie pro naše PR.
Vypusťte všechno, co máme z minulého roku v zahraničí.
Ano, pane.
A co oslava Nam Joových narozenin? Měli bychom to připravit tady?
Co připravuješ udělat?
Plánuji uspořádat malou párty...
s několika jeho blízkými přáteli.
Nemusíte nic připravovat.
Ano, rozumím.
(Cha Ji Hyun je tady!)
(A co oslava Nam Joových narozenin?)
Co děláš?
Proč kreslíš tyhle věci?
Vzpomínky.
Chci vědět,
odkud jsem přišel
a kam směřuji.
Epizoda 10.: "Na oslavě Nam Joových narozenin"
Joo Do, pomůžu ti.
Podívejte se na Do Hwu. Bože.
Do Hwo, nezapomněl jsi na něco?
Jako na co?
Zapomněl jsi křídla.
Jsi můj strážný anděl.
Ježíš... Poslouchej ty kýčovité dialogy...
Musí to pro něj být těžké, nemyslíš?
Ale není to zase tak špatné.
Je pořád s Joo Dou.
Já tě vždycky musel hledat.
Ha Ru.
- Dávej si pozor na pusu. - Cože?
Neříkej takové věci, když se na mě díváš těma očima.
Já to nechávám být,
ale dívka jako Sae Mi by si myslela, že spolu od téhle chvíle chodíme.
Aha.
Je toho tolik, co tě musím naučit.
Kde mám začít?
Nejvíc se mi na téhle škole...
líbí střecha.
- Proč? - Protože moje oblíbená barva je modrá.
Jako by mé smutné pocity odletěly,
když se podívám na modrou oblohu.
Hezký obrázek.
Pěkný výhled.
Přemýšlel jsem, co tady vy dva děláte.
Je to vaše tajné rande nebo něco?
Jaké rande?
Do Hwa mi pomohl, to je všechno.
Proto jsi řekla, že se mnou chceš být jen kamarádka?
Tak to není.
Hej, Nam Joo.
To stačí.
Varoval jsem tě.
Řekl jsem ti, že nenávidím, když se ostatní lidé dotknou mých věcí.
Nam Joo!
Proč jsi najednou takový?
Střecha ode dneška zůstane uzavřená.
Nam Joo!
Jako by mé smutné pocity odletěly,
když se podívám na modrou oblohu.
Nam Joo!
Proč nepozdravíme Nam Jooa, když jsme tady?
Ve škole by to mohlo být trapné.
Pojeďme.
Dobře, pojedeme.
Proč mě sleduješ?
Proč jsi nezůstala s Do Hwou?
Nam Joo,
neměl bys být takový.
Nestačí ti šikanovat jen mě?
- Proč šikanuješ i jeho... - Sledovala jsi mě, abys mi tohle řekla?
Že jsme se stali přáteli, je moje vina.
Proč jsi...
Proč jsi tak nechápavá?
Co víc mám ještě udělat?
O čem to mluvíš?
Opravdu o tom nemáš ponětí,
nebo to jen předstíráš?
(Jako by moje smutné pocity...)
(Hezký obrázek.)
Není to legrační?
Co?
Jak je každý tak vážný.
I když obloha zčerná a židle se vznášejí,
stále nemají tušení, protože musí odříkat svůj text.
Bez ohledu na to, co říkáme ve stínu,
nebudou si to v další scéně pamatovat.
Protože si neuvědomují sami sebe.
Vypadají hloupě.
Ale zdá se, že já jsem hloupější, když se mi líbí taková hloupá dívka.
- To je tvoje postava. - Začal jsem si to uvědomovat,
ale proč mám stále stejnou povahu jako moje postava,
kterou napsal spisovatel?
To není fér.
Změní se věci mezi námi,
pokud Joo Da nabyde vědomí?
Změnilo se pro tebe něco od doby, kdy sis to uvědomil?
Chci o sobě vědět víc.
Žárlím na tebe.
Jsou věci, které chceš vědět a dělat.
Pokud nemáš napsaný žádný charakter, znamená to, že je možné cokoliv.
Je opravdu smutné, když musíš hrát určitou roli.
Moje role je...
jen se na ni dívat.
Proč to nepřichází?
- Proč to nepřijde? - Je to dneska?
- Kdy to přijde? - Prosím, přijď.
Jsem jeho fanoušek číslo jedna na týhle škole.
Dostanu ji, že?
- Hej, počkej. - Jsem tak nervózní.
- Jeho narozeniny jsou zítra. - Nepřišla?
Řekli, že je budou brzy zasílat.
Co je to se všema?
Nakonec jsem ji dostal!
Pozvánka na narozeninovou oslavu Nam Jooa.
Co je to?
"Jste pozváni na recepci..."
"na oslavu narozenin Oh Nam Joo..."
- Panebože... - Není to skvělé?
Dan Oh, vyfoťte mě s Nam Jooem.
Kde jsi to získala?
- Co? - Kde je ten druhý?
- Kde? - Viděla jsi to?
Hej, kde je panel s fotkou, který tu stál?
Obrázek je o něco horší, než jak vypadá v reálném životě.
Proč se tolik zajímáš o nějaký panel?
Hej! "Nějaký panel"?
Ve chvíli, kdy na něj vytiskli snímek Nam Jooa,
panel ožil životem Nam Jooa.
Je to jako magie.
Můžeš si to rovnou vzít domů.
Ano, to udělám.
Máš ho moc ráda?
Ano, mám ho nejraději na tomhle světě.
- Proč? - Cože?
Neexistuje žádný důvod, protože je to osud.
Prostě se mi líbí.
Nedotýkej se ho.
"Osud"?
- Nemluv na mě. - Bože.
Narozeninový dárek pro tebe.
Dobře se o to postarejte.
Moje žena má ráda jahody.
Dovolte mi, abych učinil formální oznámení.
Od této chvíle je pro mě Joo Da jedinou ženou.
Co budem dělat?
Joo Da bude na jevišti...
To je nespravedlivé.
Pokud hlavní postavy oznámí, že spolu oficiálně chodí,
co se stane se mnou?
Pomáhám ženské hrdince a všechnu slávu přenechávám hlavnímu hrdinovi,
stejně jako všechny vedlejší postavy.
Je to tak jasný...
- Pomůžu ti. - Víš, jak to je.
Všechno se stane podle plánu spisovatele.
Hej, měli bychom to aspoň zkusit.
Jak to změníme?
Proč doopravdy nejdeš?
Nechci.
Řekl jsi, že se mnou změníš ten příběh.
Proč to najednou děláš?
Protože to může být nebezpečné.
Pro koho? Pro mě? Pro tebe?
Tohle jeviště s tebou stejně nemá nic společného.
Chci jen něco změnit.
Proč mi všichni říkají, že nemůžu?
Taky víš,
že už nemám moc času.
Potřebuju, abys změnil jeviště.
Je to něco, co můžeš udělat jen ty.
Prosím?
Eun Dan Oh.
Musíme si promluvit.
Hej, to bolí.
Co je to s tebou?
Proč jste všichni takoví?
Nemyslím si, že ti Dan Oh má co říct.
Proč se staráš?
Hej.
Musím jí něco říct.
Na co se díváš?
Půjdu na narozeninovou oslavu.
Pomůžu ti.
Hej, Dan Oh! Jsi tu, abys viděla Kyunga?
Sae Mi, víš, jak se na mě ve třídě Kyung naštval?
Kdy? Zase se na tebe zlobil?
Věděla jsem to. Nebylo to jeviště.
Co má za problém?
Jak skvělý si myslí, že je...?
Je opravdu hezký.
A pořád je dost vysoký...
Možná vyšší než takhle?
Je dokonce hodně vysoký.
Měla bys mít víc pochopení. Je hezký, víš.
Všechno se mění...
kousek po kousku.
Kyung je tady!
- Kyungu! - Kyungu!
Je tak pohledný!
- Vypadá tak skvěle v modré! - Já vím!
Bože!
Hodně štěstí, Kyungu!
- Hodně štěstí! - Hodně štěstí!
Hodně štěstí!
Podáváš.
Co to bylo?
Co tohle bylo za podání?
Kyungu, hodně štěstí!
- Hodně štěstí! - Hodně štěstí!
- Viděli jste, jak to trefil? - Jsi tak úžasný!
- To je taková nuda. Dobrá práce!
Šťastný?
Dej mi svoji raketu.
Dej mi to.
Je to starožitnost nebo co?
Od teď se mnou hraj tenis.
Proč bych měl?
Chci tě poznat.
Co jsi za kluka.
Můžeš už přestat?
- Hej. - Co?
Děje se něco?
Trápí mě to.
Co? Eun Dan Oh?
Hej, buď na ni hodný.
Je opravdu hodně nemocná.
I Ha Ru jí pomáhá, aby přežila.
Nejsi fakt příliš tvrdý? Jsi její snoubenec.
Kyungu, nejsi příliš nevychovaný?
Jsem druhý nejlepší, jasný?
Třetí nejlepší nemá právo mě takhle ignorovat,
i když jsme ve stínu...
"Stín"?
Na jevišti mě Nam Joo obtěžuje. Ve stínu...
Vážně tě tak naštvalo, když jsem ti řekl, abys na ni byl hodný?
Co?
Ahoj, Ha Ru.
Jsem rád, že jsi tady. Jsem vážně tak naštvaný...
Do Hwo.
Znáš ho?
To je Ha Ru z vaší třídy.
Jasně, nepamatuješ si ho.
"Ha Ru"?
Kyungu, učitel těláku chce, abys napsal jména kandidátů...
na tenhle seznam fotbalových týmů.
- Proč bych měl? - Jsi kapitán.
Měl bys to udělat sám.
Dobře.
- Hele, počkej. - Ano?
Díky.
(Jména kandidátů: Ha Ru)
Pověsím si to ve svém pokoji.
- Opravdu? Podívej se na to. - Tohle musíte slyšel!
- Co? - Získala jsi to?
Ahoj, Oh Nam Joo.
Nepozval jsi ho?
- Máš ráda kávu? - Obleču si tohle...
- To se mi líbí. - Vypadá to hezky.
Je v naší třídě?
- Neznáš ho? - Kdo je to?
Nelíbí se mi to.
(Podáváš.)
(Oh, dobře.)
(Jaké to bylo?)
(Podáváš.)
(Šťastný?)
Osm šunkovo-sýrových sendvičů a čaj s mlékem, prosím.
- Hned to bude. - Děkuji.
Tady jsou vaše lahodné sendviče a čaj.
- Nechte si chutnat. - Děkuji.
Oh Nam Joo...
Proč jsi tady?
Určitě přijď. Musím ti něco říct.
Ahoj.
(Zaklepání)
(Určitě přijď. Musím ti něco říct.)
Jsem nemocný z toho, jak ji jen sleduju.
Alespoň jednou jí chci upřímně říct, co cítím.
- Kam jdeš? - Nemluv na mě nečekaně.
- Panebože. - Děkuji.
Hej, lidi.
Páni. To je tak soukromé a exkluzivní.
Bože, lidi.
Úžasné! Právě jsem na narozeninové oslavě Oh Nam Jooa!
Je to nejoblíbenější kluk na naší škole.
Kamery jsou zakázány.
Budu točit jen chvilku
- a vypnu to. - No tak.
Počkej! Sae Mi, počkej na mě!
Myslím, že došlo k chybě.
- Jsem s ní. - Není!
Není se mnou.
- Sae Mi! - Jděte na stranu.
Musíte naskenovat můj čárový kód!
Hele.
Jeho oblečení je fakt... zvláštní.
Tohle je moc.
Co můžu dělat? Tohle je nejobvyklejší model...
z oblečení mého bratra.
Co to má za vkus? Je to fakt divný...
- Hej. - Ha Ru, ahoj.
- Páni, podívej se na sebe. - Koukněme na něj.
Bože, vypadáš...
tak skvěle. Vypadáš úžasně.
- Vážně skvěle. Dobře.
Dobře. Hej, soustředit, soustředit!
Všichni si pamatujete scénář, který jsem vám řekla předtím, že?
- Ano. - Jedno, jaká maličkost to bude,
musíme něco změnit. Dobře?
Ale...
myslíš si, že se scéna na jevišti změní?
Na začátku jeviště...
se všechno vrátí zpět na své místo.
Kámo, takže říkáš, že se budeš jen dívat,
jak Nam Joo veřejně oznamuje své city k Joo Dě?
- To nikdy! - Vážně?
Pak bys s tím měl něco udělat.
Nevíme, jak a která scéna se může změnit.
Ale můžeme se pokusit změnit to společně...
Ach... Ne.
Jdi dovnitř.
Prosím?
- Hej. - Kdo je to?
Chodíte na střední školu Seuli?
Ve které třídě jste?
- Junior, sedmá třída. - Vaše jméno?
- Ha Ru. - Dovolte mi zkontrolovat vaši pozvánku.
Junior, sedmá třída?
Vy ho znáte?
- Hej, nemůžeš jít dovnitř. - Odveď ho.
Jak se opovažuješ sem vstoupit? Nejsi nikdo.
Hej, odveďte lepší práci na zabezpečení oblasti. Bože.
Gratulujeme. Vypadáš pěkně.
Zatracený jeviště. Zatracený housle.
Do Hwo, přišel jsi.
- Dobrý den. - Ahoj.
Bože, pořád vypadáte nádherně, madam.
Jsi vždy tak milý.
Myslím, že můj syn vypadá smutně...
na své narozeniny.
Musí být nervózní.
Slyšela jsem, že dnes budeš hrát na housle.
Ano, můj nejlepší přítel má narozeniny.
Měl bych mu zahrát.
Děkuji. Hodně štěstí.
Dobře.
Všechno nejlepší k narozeninám vašemu ​​synovi.
- Dobrý den. - Všechno nejlepší k narozeninám vašeho syna.
Děkuji. Prosím, jděte nahoru.
Nechat mu ženu, která se mi líbí
a hrát na housle v slzách...
je role, kterou pro mě autor napsal.
- Chceš to? - Řekl jsem svému otci, aby mi to koupil.
Koho hledáš?
Prostě někoho.
- Kam jdeš? - Co to děláš?
Nikdy předtím ses nezajímal o to, co dělám.
Taky musíš něco udělat. Podívej.
- Kyungu. - Kyungu.
To je postava, kterou ti dal spisovatel.
Udělej, co je ve tvých silách, aby se dnes večer ty holky bavily. Dobře?
- Bavte se! - Eun Dan Oh!
- Proč jsi přišel s ní? - Kyungu.
Hej, Eun Dan Oh!
Přestaň hrát.
Já to taky hrát nechci!
Slyšel jsem, že tahle píseň lidi uvolňuje.
Potřebuju uvolnit? Já?
Nejsi tady ty ten nervózní?
Dnes řeknu Joo Dě o svých pocitech.
Co to máš s obličejem?
Myslel jsem, že vy dva jste jen přátelé.
Jak vypadá můj obličej?
Podívej se v zrcadle.
Proč jsi nebyl v zelené místnosti?
Kdo jsi?
Tvoje tvář vypadá povědomě.
Bože, gratulujeme.
Nakonec bude jeviště probíhat podle scénáře.
Otevři to.
Nikdo na světě...
nemá stejné boty. To je jediný pár.
Dnes jsou tvoje narozeniny.
Tvoje přítomnost tady...
je pro mě narozeninový dárek.
Tak.
Krásné.
Ty boty vypadají krásně.
Uvidíme se na večírku.
Dobrý den.
Dobře se o to postarejte.
Moje žena má ráda jahody.
Spoléhám na vás.
- Dobře. Prosím, nebojte se. - Dobře.
Pan Oh Nam Joo si objednal vyloženě tento narozeninový dort.
- Pojďme se o to dobře postarat. - Ano, pane.
Hej, ty. Vem to.
Neuvěřitelné. Nejez, jako bys hladověl.
Sae Mi, to je tak dobré. Chutná božsky.
- Cože? Který chutná božsky? - Je to božské.
Kyungu, vypadáš tak hezky.
Vypadáš tak úžasně v tomhle oblečení.
Jak vypadám?
Vzala jsem si to, abych ladila se tvým oblečením.
Tak co?
Jak vypadám?
Nech mě být.
Zatraceně.
Nevěnoval ti žádnou pozornost.
Cože? Jdi pryč!
Všechno je zničené.
Pojďte dál.
Dejte je tam a odejděte.
Hej.
Ne každý může vstoupit na tohle místo.
Co se děje?
Myslím, že sem nepatří.
Kdy ses dostal dovnitř?
- Předtím. - Lee Do Hwo.
Znáš ho?
Co to děláš, sakra?
Lee Do Hwo, teď.
Pospěš si za ní.
Ach, Do Hwo...
Joo Do...
Co to všechno je?
Dneska vypadáš krásně.
Vypadám v tom trapně, že?
Myslím, že oblečení tě může změnit.
Ne.
Vždycky jsi byla krásná i bez zdobených šatů.
Joo Do.
Musím ti něco říct.
Co?
Mám tě rád.
Všichni už dlouho čekáte.
Představuji vám...
muže této párty, Oh Nam Jooa!
- Nam Joo! - Nam Joo!
- Oh Nam Joo! Oh Nam Joo!
- To není dobré. - Oh Nam Joo!
- Co se děje? - Nam Joo je pryč.
Oh Nam Joo...
- Kde je Nam Joo? - Kde je?
*Yeo Joo Da
Naše hvězda se vždycky objeví poslední.
Hej, Nam Joo je pryč.
- Cože? - Cože?
Hvězda chodí vždy pozdě.
Nemyslím si to. Podívejte se na tvář paní Cha.
Nam Joo se objeví o něco později,
- protože se připravuje... - Následujte mě.
Provede dokonalý vstup.
Počkejte chvilku...
- Co se děje? - Panebože.
- Co to bylo? - Zatraceně.
- Co se děje? - Co se děje?
Dan Oh, kam jdeš?
Co dělá?
- Co se děje? - Byl jsem vyděšený.
Co je to? Co je se mnou?
To je určitě scéna, kterou jsem viděla ve scénáři.
- Co to bylo? - Panebože.
- To byl dort. - Ach, Bože. Co bude dělat?
- Měl být opatrnější. - Bože.
- Ach, ne. - Zničil dort?
Dovolte mi, abych učinil formální oznámení.
- Co dort? - Je to taková škoda.
- Hvězda tu ještě není. - To nebudou ani svíčky?
- Nam Joo tady ani není. - Postarám se o to.
Ale dort je zničený.
Od téhle chvíle...
je pro mě Dan Oh jediná žena.
- Cože? - Úžasný!
AJ titulky untumu CZ titulky Bri, 17.10.2019 http://briegala.blog.cz/